Ne întrecem.
Mami, cât de departe ajunge?
N-are sfârşit.
Gloria.
Nu.
Trebuie să mă întorc.
O secundă.
Unde...
Unde e apa?
Poftim.
Ai omis o doză.
Asta e.
Trebuie să-i găsesc.
E în regulă.
Ești bine.
O ia cu ea.
Ar trebui să trimitem pe cineva?
Nu. Las-o.
Eşti sigur?
Urmăriţi-o în continuare.
DUPĂ SAGA "SILOZUL" DE HUGH HOWEY
'Neaţa.
Cum e copilul?
E bine.
Ai mesaje.
Primul: scuze de la Mentenanţă.
Pentru ce?
Spune că ți-au spart vaza și au dus-o să fie reparată.
Ce făceau la mine?
Nu știu cum stau lucrurile Jos, dar aici, nu te pui cu Mentenanţa
dacă vrei să-ţi mai meargă toaleta.
Jos reparăm singuri lucrurile.
Ies puțin.
Și n-o să-mi spui unde mergi.
am ceva de rezolvat în Mijloc.
Mai e un mesaj.
Primarul vrea să te vadă urgent. Te roagă să confirmi primirea.
- Confirm-o. - Îi spun că ești pe drum.
Spune-i că va trebui să reprogramez.
Vrei să-l ignori pe primar la o zi după Ziua Iertării
cu tot Silozul încă agitat?
Primarul poate aştepta, şi tu îmi ţii locul câteva ore.
Karins pentru Billings. Mă auzi?
Răspunde.
Billings.
ÎNGRIJIRE PE TERMEN LUNG
- Vă pot ajuta? - Da, o caut pe Gloria Hildebrandt.
- E aici? - Îmi pare rău.
Nu sunt autorizată să vă dau aceste informații.
De ce nu?
- Repet, nu sunt autorizată. - Autorizată. Da.
Vezi asta?
Stai.
Asta îmi dă dreptul să ştiu.
- E aici sau nu? - Da, şerifule.
Bine. Vreau să-i pun câteva întrebări.
Te conduc, dar ar trebui să fii pregătită.
Pentru ce?
Să nu obţii răspunsurile scontate.
Gloria, ai un vizitator.
Gloria, sunt șeriful Nichols.
I-am găsit.
Are halucinații.
Sunt un simptom al stării ei. Demență vasculară avansată.
Exact unde i-am lăsat, lângă apă.
Ce apă?
E mai bine e să n-o deranjezi.
Apa despre care nu vor să știm.
Poate deveni agitată, incoerentă.
- Stai. - O menținem cât mai calmă.
Vreau s-o iau la plimbare.
Gloria, ți-ar plăcea asta? Ai vrea să ne plimbăm?
Imposibil. N-are autorizaţie.
- Autorizez eu. - Nu poţi.
- Ni s-a ordonat s-o ținem aici. - De către cine?
Judecătoarea Meadows.
Dacă asta e tot, cred că ar trebui să pleci.
Vreau să raportez o crimă, dle adjunct.
Soțul meu și-a uitat prânzul azi dimineață.
Mă voi asigura să fie reţinut, dnă.
Doamne.
La naiba.
Hei.
- Cum te simţi? - Mai bine.
Nu trebuia să vii până aici.
Am vrut să-i arăt cât de important e tatăl ei.
- Nu pare impresionată. - Atât timp cât nu plânge.
Speram să-l întâlnesc pe șerif. Unde e?
Habar n-am.
Nu contează.
Mi-ar prinde bine o pauză. Vrei o cafea?
Întotdeauna.
Hai.
Sunt la cantină dacă ai nevoie de mine.
Unde e șeriful?
- Nu e aici. - E o urgență.
Billings către șerif. Mă auzi? Billings către șerif.
Doamnă.
Doamnă, v-am spus.
- V-am spus că nu e. - Unde e atunci?
Vă repet, vă trebuie programare dacă vreţi s-o vedeţi pe judecătoare.
Nu-mi trebuie. Sunt șeriful.
Programarea face parte din protocolul...
Nu-mi pasă de protocol.
Dacă nu e aici, o aștept.
- Ți-ai pierde timpul. - Nu e problema ta.
E răcită.
Când se întoarce?
Când se simte mai bine.
Toți adjuncţii, la nivelul 26!
Îmi cer scuze.
Scapă de sub control.
- Ne ocupăm. - Pe naiba.
Șerif Nichols, dacă mă auzi, vino la nivelul 26 acum.
La naiba.
Îmi cer scuze. Scuzați-mă.
Biroul șerifului. La o parte.
- Unde dracu' e şeriful? - Nu știu.
Biroul șerifului. La o parte.
- Biroul șerifului. - La o parte.
La o parte. Biroul șerifului.
Biroul șerifului. Scuzați-mă.
Hei! Biroul șerifului.
- Ce se întâmplă? - Iată-te.
- Unde ai fost? - Ce se întâmplă?
Dacă nu ți-ai fi oprit radioul, n-ar fi trebuit să întrebi.
Fir-ar al...
- Barul de la 26 a fost distrus aseară. - De cine?
De un grup din Mijloc.
Ieri seară, proprietarul a refuzat să-i servească.
Când a sosit dimineață, a tras propriile concluzii.
Când am ajuns acolo, toţi se sfâșiau între ei.
Oamenii sunt speriați și supărați și au nevoie de șeriful lor.
- Billings. - N-am terminat.
Pe lângă faptul că am încasat un cot în față,
a trebuit să-i explic primarului de ce nu erai acolo.
Am mințit pentru tine.
- Bine. Îmi pare rău. - Am trecut de asta.
Trebuie să-mi spui totul.
Vreau un motiv pentru care îți neglijezi îndatoririle și dezonorezi acea insignă.
- Altfel, n-am de ales... - George Wilkins a fost ucis.
Ce?
La fel ca Jahns, Marnes și Trumbull.
Trumbull? I-ai spus judecătoarei că a sărit.
Pentru că asta voia să audă.
Vrei să fiu sinceră cu tine?
N-am idee ce fac. Bine?
Am venit aici din cauza lui George,
și tot ce-am descoperit e că omul pe care-l iubeam...
A mințit și s-a folosit de mine,
dar vreau să aflu de ce a fost ucis.
Cumva are legătură cu Jahns, cu Marnes,
cu ieşirea lui Holston şi cu a soţiei lui înainte.
Îmi ceri să-nchid ochii la o anchetă despre patru crime și două curățări?
Da.
Cazul lui George Wilkins a fost închis.
Până când...
am găsit una din relicvele lui în apartamentul lui Trumbull,
legată de o anchetă mai amplă asupra relicvelor.
În principiu, asta poate justifica redeschiderea cazului lui Wilkins.
Mulțumesc.
Mulțumeşte Pactului.
Promite-mi că îl vezi pe primar.
Promit. Mâine la prima oră.
Du-te acasă. Arăţi ca naiba.
Încă ceva.
Știi unde locuiește Meadows?
Presupun că dacă te întreb de ce, o să-mi spui să mă uit în altă parte.
Nivelul 15. Manager's Row.
Dacă vrei să-i intri în graţii, i se livrează micul dejun.
Îi place slănina și ouăle.
Treceam pe-aici când ți-am văzut luminile pe cer.
Au dispărut.
Nu. Doar se ascund.
Nu-ţi plac ciupercile?
Chiar dacă trăim sub pământ, nu suntem obligaţi să le mâncăm.
Mie mi se par bune.
Nu-s de acord.
Ce faci când nu ești aici?
Sunt analist de sisteme.
Lucrezi în IT?
Orice probleme ai cu computerul, promit că nu-s eu de vină, așa că...
L-ai cunoscut pe Holland înainte să devină primar?
"Cunoscut" e un cuvânt mare.
Odată mi-a reproşat
că n-am urmat protocolul de deconectare unui prăjitor de pâine în sala de recreere.
Tipic.
- Acolo. Uite. - Unde?
Vezi?
Cred că e aici,
ceea ce înseamnă că ar trebui să fie alta acolo.
Mă întreb de cât timp sunt acolo...
Dacă au fost mereu acolo, chiar și înainte,
când oamenii trăiau afară.
M-am întrebat același lucru.
Ai observat ceva ciudat, în afară de luminile de pe cer?
- Ce vrei să spui? - Un indiciu...
despre viaţa de dinainte de-afară?
Nu, dar...
O dată...
am văzut o lumină mișcându-se pe cer și apoi dispărând.
- Îmi cer scuze. - Ajunge, stai...
După ce-am spus ieri...
Nu-i nimic. N-ar fi trebuit să...
O să plec.
Nu, e în regulă. Am înţeles.
Avem o problemă.
Bine.
Am primit o amenințare.
- Ce? - Nu, nu e...
Aduc o echipă de securitate.
Ştiu că nu e punctul tău forte, dar vreau să asculți.
Ia loc.
Ieri, după ce Sims te-a acuzat că ai plantat dovezi,
mi s-a spus că judecătoarea Meadows n-a apreciat
intervenția mea în favoarea ta.
L-a trimis pe Sims să mă prevină că dacă mai intervin în treburile ei,
va găsi o cale în Pact de a-mi justifica revocarea.
Cu ani în urmă, am ales să nu-i stau în cale.
- Ca să-ţi protejezi postul. - Desigur.
Dar postul meu nu e unul oarecare.
Știu că tu crezi că generatorul face ca Silozul să funcționeze...
E adevărul. Fără curent nu e viaţă.
Vorbesc de felul în care e utilizat.
Irigarea culturilor, transmiterea mesajelor, circulaţia aerului.
Toate aceste funcții invizibile sunt controlate de serverele IT.
Dacă serverele ar cădea în mâinile cui nu trebuie,
curentul produs n-ar servi la nimic.
Crezi că Meadows ar sabota serverele?
Nu vreau să aștept ca să aflu.
Trebuie să găsim un mijloc pe care să-l putem folosi pentru a o limita,
s-o împiedicăm să-şi depăşească prerogativele.
Am câteva piste.
Ce?
Conform Pactului, nu pot discuta despre anchetele în desfăşurare.
- Vorbeşti ca Billings. - Nu-i chiar atât de rău.
E înlocuitorul tău.
Indiferent ce anchetezi,
sper să ajungi la rădăcina problemei înainte ca Meadows să scape de tine.
În acel moment, nici eu nici tu nu putem face nimic s-o oprim.
Las-o acolo, Carl.
Nu sunt Carl.
Sunt șeriful. Ţi-am adus micul dejun.
Lasă-l și pleacă.
Vreau să-ţi pun câteva întrebări.
Nu mă simt bine.
Prima se referă la politica de închidere a cetățenilor
care sunt sedaţi apoi împotriva voinţei lor.
Nu așteptam pe nimeni. Sunt bolnavă.
Da. Asta a spus secretara ta.
Nu te-a împiedicat să intri aici și să-mi încalci intimitatea.
Nu-ţi face griji. O vei primi înapoi.
Imediat ce-mi spui de ce Gloria Hildebrandt a fost internată.
Cine?
Consilierul de fertilitate.
Ea.
E pentru binele ei.
O sedezi deoarece crezi că ar fi putut s-o convingă pe Allison Becker să iasă.
- De unde-ai scos astea? - Din dosarul ei.
Gloria i-a spus că n-are profilul potrivit ca să fie mamă. Vreau să discut cu ea.
De ce?
Ancheta despre relicve.
O suspectezi de ani de zile. Ar putea avea informaţii.
Nu ştii să minţi, șerifule.
Atunci lasă-mă să vorbesc cu ea și te las în pace.
- Nu te opresc. - E ameţită de sedative.
Gloria e dementă cât ești tu răcită.
Postul de şerif pentru care nu eşti calificată nu-ţi mai ajunge.
- Acum ai devenit medic? - Nu vrei să fiu șerif.
Vreau să vorbesc cu Gloria.
Suspendă-i tratamentul,
și demisionez până la sfârșitul săptămânii.
Vreau să pleci înainte să chem Securitatea Judiciară.
Nu mă amenința cu Sims.
Îți fac o ofertă bună.
Dă-mi-o pe Gloria pentru câteva ore,
și mă întorc la Mecanică înainte să-ți dai seama.
- E imposibil. - Nu e. Revocă ordinul.
Nu pot.
Tu ești judecătorul.
Am spus că nu pot și nu pot face nimic în privința asta.
Trebuie să încetezi cu cruciada asta.
Nu până nu aflu ce vreau să știu.
- Nu te vor lăsa niciodată. - Cine? La cine te referi?
La cine te referi?
Așa funcționează?
Apartamentul, relicvele...
le poţi păstra în schimbul tăcerii?
De-asta stai aici, bând sirop de tuse.
Nu știi nimic despre mine.
Ieși afară!
Opreşte.
Nichols a vizitat-o pe Hildebrandt?
- Ieri. - Arată-mi.
De cât timp sunt alea acolo?
- De ieri. - Ar fi trebuit să-mi spui.
Scuzaţi-mă, domnule. Vom trimite pe cineva.
Jules?
Vrei să intri?
M-au transferat aici după...
E mic, dar doar dorm aici.
M-am gândit de atâtea ori la ce ți-aș spune dacă...
dacă te-ai întoarce.
Și acum că ești aici, nici nu știu de unde să încep.
Nu-ţi face griji. Nu de asta sunt aici.
Vreau să-ți cer o favoare, după care dispar.
Nu asta vreau.
E vorba de un pacient închis.
Vreau să mă ajuți să o scot de acolo pentru o oră, două.
Stai puţin.
Cred că e ținută și sedată împotriva voinței ei.
Trebuie s-o interoghez când e lucidă.
N-ar trebui să vorbești așa.
E periculos. Nu pot face asta.
Ar fi trebuit să ştiu că n-o să mă ajuţi.
Așteaptă.
Scuze, doctore. Nu v-am auzit venind.
Am venit să-ți prădez dulapul cu medicamente.
Trebuie să semnați inventarul.
Pentru două aspirine?
Credeam că pot să rezist, dar migrena asta e tenace.
Eu mă duceam acasă.
Serviţi-vă.
Mulțumesc.
Gloria, mă auzi?
Am venit să te iau la plimbare.
Ţi-ar plăcea să vizitezi creșa?
Bebeluși.
- Te-a văzut cineva? - Nu cred.
Suntem în siguranță.
Nu știu de ce, dar nu ascultă aici.
Gloria, îți amintești de mine? Sunt șeriful. Ne-am întâlnit ieri.
- Au sedat-o. - Ştiu. Ţi-am spus.
Efectul dispare în cinci, şase ore.
Trebuie s-o ducem înapoi
- înainte de tura de noapte. - La naiba.
Știu că ești frustrată. Calmează-te și să respiră adânc.
Asta nu mergea la cinci ani. Tot nu merge.
Trebuie să putem face ceva. Să-i dăm nişte cafea?
Un duș rece? Ceva?
N-are buton de pornire-oprire.
Deci, asta e? Nici măcar nu încerci?
Există un produs care inversează sedarea.
De ce n-ai spus asta înainte?
- Fiindcă nu merge întotdeauna. - Bine.
Are efecte secundare.
Ei îi fac asta și trebuie să aflu de ce.
Te rog.
Bine. Mă duc să-l caut.
Gloria, mă auzi?
Ce s-a întâmplat?
De-asta îmi era frică.
- Ce se întâmplă cu ea? - La naiba! Are o criză.
Jules, am nevoie de ajutorul tău.
- E-n regulă. Știi ce să faci. - Bine.
O secundă. Două secunde.
Trei secunde.
Patru secunde. Cinci secunde.
Șase secunde. Şapte secunde.
Opt secunde. Nouă secunde.
Zece.
Unsprezece. Doisprezece.
Se calmează.
E bine?
Dar tu?
Da. Sunt bine.
N-ar trebui să o trezim.
Trebuie să așteptăm.
L-am pierdut pe șerif. Mergea spre infirmerie.
Credeam că se întoarce după bătrână, dar a plecat în altă direcție.
Nu sunt camere acolo.
- De unde ştie asta? - Poate a avut noroc.
Unde sunt unghiurile moarte?
Unele camere au fost reutilizate.
Ultimele au fost folosite să le înlocuiască pe cele de la 52.
Încercăm să acoperim zonele principale, dar...
Dar nimeni nu ştie unde e? Nimeni?
Atunci luaţi o hartă și verificaţi peste tot.
Ce?
Îţi stă bine cu insigna.
Fiica mea, șerif.
Nu pentru mult timp, așa că...
Despre ce e vorba, Jules?
De ce ţi-aş spune?
Am nevoie de o cafea.
- Vrei o ceașcă? - Nu. Mulțumesc.
Unde sunt?
Gloria?
Ești la creșă.
- De ce? - Sunt şeriful.
Te-am adus aici ca să-ți pun câteva întrebări.
Nu ești șeriful. El e...
A fost Holston. Holston Becker.
A ieșit la trei ani după ce soția lui, Allison, a ieșit să cureţe.
Ai discutat cu ea despre fertilitatea ei.
Ştiu că e greu să-ţi aminteşti, dar fă un efort.
Ați mai vorbit despre altceva?
Cum e?
Încă e confuză. Nu mai am timp.
Gloria.
Sunt doctorul Nichols. O să-ți ascult inima.
Nichols.
Te cunosc.
- Ce vrei de la mine? - E-n regulă. E tatăl meu.
- Încearcă să ajute... - Lucrează pentru ei.
- Despre ce vorbeşte? - El a fost.
- A fost doctorul meu. - Despre ce vorbeşte?
- A fost una dintre pacientele tale? - Tu. Tu ai fost.
- Răspunde-mi. - Tu. A fost el.
Ar fi fost acum 40 de ani.
- M-a oprit să am un copil. - Ce? E adevărat?
- Tu ai fost! - Jules, eu...
- Îmi amintesc. - Nu. O superi.
Nu eu am pus-o în starea asta.
- Du-te. Pleacă. Ieși. - Nu. Nu din nou.
- Hei, Gloria. Uită-te la mine. - Nu!
E în regulă. A plecat.
Cum adică a lucrat pentru ei?
- Ce vrei să spui... - Nu vreau să fiu aici.
E în regulă.
Ascultă-mă. Ei îți fac asta.
Te sedează ca să uiți.
Vreau să uit. Nu vreau să fiu aici.
N-am încredere în tine.
Ai mai văzut asta, nu-i așa?
Vai.
De unde o ai?
A aparținut unui prieten. George.
Mi s-a spus că a primit-o de la tine.
Micul George?
Nu lui i-am dat-o, ci mamei lui.
- Nu-mi amintesc cum o cheamă. - E-n regulă.
- A fost una dintre noi. - „Una dintre voi”?
Nu te cunosc și nu știu ce vrei.
Ai auzit de Gardienii Flăcărilor?
Nu.
Asta pentru că ne-au șters.
- Cine? - Silozul.
Au încercat de la rebeliune.
Atunci au otrăvit apa ca să ne pierdem memoria.
Ce?
Au vrut să șteargă trecutul și pe cei ce încercau să-l protejeze.
Nu înțeleg. Cine erau Gardienii Flăcărilor?
Cei ce au ripostat, care au păstrat aceste obiecte, ca această carte.
Pentru a-și păstra amintirile vii.
- Eşti unul dintre ei? - Da, am fost.
Până ne-au stins flacăra.
Ai spus că tatăl meu te-a oprit să ai un copil.
- Ne-au programat extincţia. - Ce?
Ne-au făcut să credem că avem șanse să facem copii, dar nu era adevărat.
Stai. Și doctorii știau despre asta?
Cu siguranţă.
Au spus că ne scot contraceptivele.
Dar a fost o minciună.
Mi-am dat seama după al doilea eşec.
Henry, soțul meu, nu era un Gardian,
și își dorea atât de mult copii.
Ştiam că e imposibil cu mine.
Dacă ar fi ştiut adevărul, n-ar fi plecat. Așa că l-am îndepărtat.
L-am întâlnit odată când era cu copiii lui,
și s-a făcut că nu mă cunoaște.
Văzând ce ne-au luat, n-am mai putut.
Am dat cea mai preţioasă relicvă a mea ultimului Gardian pe care l-am cunoscut.
Mama lui George?
Da. Numele ei era Anne. A murit nu mult după aceea.
Bietul ei băiețel n-avea pe nimeni.
Când l-ai văzut ultima dată?
Ți-a spus ceva despre un hard-disk?
L-am urmărit pe George când creștea,
dar i-am pierdut urma de-a lungul anilor.
Ce mai face?
Când?
Anul trecut.
A căzut de pe scări și n-a fost un accident.
Locul ăsta, e...
Poate că mă țin sedată, dar măcar eu pot evada.
Uită-te la asta.
Stai s-o găsesc.
Apă.
Îl numeau ocean.
M-am imaginat acolo de atâtea ori,
dar nu voi ști niciodată cum suna și cum mirosea.
Pot s-o păstrez?
Da, sigur.
Bună ziua.
Bună.
Ești fiica Hannei Nichols.
Da. Ai cunoscut-o?
Îmi amintesc că Anne vorbea despre ea.
Mama lui George a cunoscut-o pe mama mea?
O ajuta pe mama ta cu ceva.
Nu-mi amintesc cu ce. Un fel de dispozitiv de mărire.
Am fost întotdeauna surprinsă
că au lăsat o femeie ca Hanna Nichols să aibă copii.
Mama mea era Gardian?
Împărtășea aceeași curiozitate.
E singurul lucru pe care nu ni-l pot lua.
Când am auzit ce-a păţit...
am simțit că am pierdut pe unul de-al nostru.
- Cum e? - O duc înapoi.
Îţi rişti viaţa, Jules.
Ești ultimul om în care aș avea încredere să-mi spună ce-i sigur.
Nu ţi-aş risca viaţa.
Dar ți-ai păcăli pacientele să creadă le elimini implanturile contraceptive.
N-am avut de ales.
Dacă voiam să ajut oamenii...
Să-i ajuţi? Îi ajuţi doar pe cei ce vor să le eradicheze descendenţii.
Trebuie să înțelegi. Nu mi-au spus niciodată asta.
Mi-au explicat că asta garanta supraviețuirea pe termen lung
pentru a preveni apariția bolilor genetice.
Dar de ce să minți oamenii?
De ce să le dai speranțe false?
N-ai avut probleme de conştiinţă?
Am avut.
Mereu m-am întrebat dacă vor să pedepsească unele cupluri.
Și ai acceptat ce ţi-au spus?
Punerea întrebărilor are consecințe.
Amândoi știm asta.
- Știu că tu crezi că am trădat-o pe mama. - Nu, nu.
Evident, n-a fost singura pe care ai trădat-o.
Am găsit-o.
Ce se întâmplă? E bine?
Unul dintre adjuncți a găsit-o pe scări...
Ai spus că nu s-a întors la Hildebrandt.
- Nu s-a întors. - Atunci cum naiba explici asta?
- Nu știu. - Aflaţi de unde au venit. Acum!
Și nu-i mai pierdeţi!
Șerifule, te asigur...
O duc înapoi în camera ei și voi întocmi un raport.
Așteaptă. Vreau să merg.
Bine.
- Te descurci? - Da, aşa cred.
Pot s-o mai văd o dată?
Sigur.
- Păstreaz-o în siguranță. - Îţi promit.
Florile mele, au dispărut.
Îmi amintesc acum. Șeriful Holston a fost aici.
- Când? - Nu știu.
Nu mai ştiu. Nu cu mult timp în urmă.
A adus flori și le-a pus acolo.
- În fața oglinzii? - Da.
DUBLEAZĂ FLORILE DIN FAŢA OGLINZII
- Nu l-am mai văzut pe ăsta. - Poate că asta a vrut să vezi?
Habar n-am ce e.
Cred că ne pot vedea prin oglindă.
- De-aia a pus Holston flori acolo. - Ce?
Au nişte dispozitive ca senzorii de afară,
și cred că ne urmăresc.
Îți mai amintești ceva când era aici? A spus ceva?
Nu. N-a stat mult timp aici.
Îşi petrecea tot timpul lucrând la acea ventilație.
Ne-a blocat vederea.
Ce face?
- Problema e că avem doar audio. - Nu, Diego.
Problema e că știe că există camere.
Ce e? Ce-ai găsit?
Trimiteţi brigada. Acum!
Nu pot rămâne. Vor veni.
- Ești ultimul Gardian al Flăcării. - Nu.
N-ai cerut-o. Nu e drept. Dar e responsabilitatea ta.
- Nu. - Fără ea, se va stinge şi adevărul.
Trebuie să plec.
Ce-ar vrea mama ta să faci?
- Aș vrea s-o pot întreba, dar nu pot. - Nu, nu poți.
Dar știi de ce s-a sinucis?
Unde e?
Traducerea şi adaptarea: jarvis
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania